- He soittavat nauhoja meille. - He tietävät, että kuuntelemme heitä.
Siinä olet oikeassa ja he tietävät miten teemme sen.
Pahinta on, että he haluavat meidän kuuntelevan, jotta voivat johdattaa meidät väärille jäljille.
- Viimeksi, kun minua vedätettiin noin hyvin, se maksoi minulle 5 dollaria. - 5 dollaria?
Niin. Tijuana, älä kysy.
Katsokaa tätä... Voi vittu.
Etsivä Frazier, mukava tavata. Tässä on Madeleine White.
- Mukava tutustua. - Tämä on minulle kunnia.
- Neiti White voi auttaa sinua. - Hyvä. Mitä olet ajatelleet?
Hänellä on vaikutusvaltaa näissä asioissa, syistä, joita en voi paljastaa.
Mitä tarkoitatte?
Hän tarkoitti, että tapahtumien panokset ovat hieman liian korkeita palkkatasollesi. Ei pahalla.
Ja hän tarjoaa apuaan.
Kerro pormestarille, että nostaa palkkani oikealle tasolle ja ongelma poistuu.
Kuulin, että näin olisi käynyt aikoja sitten, jos olisit ollut hieman diplomaattisempi.
- Mutta voimme silti puhua siitä. - Laskin leikkiä. Nousen ylöspäin, kun on sen aika.
En ole esteenä, jos haluat nopeuttaa sitä.
Sitten on vielä ne 140,000 dollaria, jotka katosivat. Madrugada ratsian yhteydessä.
Ymmärrän. Minulla ei ole mitään tekemistä asian kanssa.
Meillä on tarkka-ampujat ikkunassa, katolla, sekä vastapäisessä talossa.
Yritämme saada pohjapiirustukset löytääksemme pankin ilmastointikanavat.
- No? - Onko siellä Albanian presidentti? - Puhelimessa. - Hauskaa.
- Sinun ei pitäisi salakuunnella ihmisiä. - Sinun on vain totuttava siihen.
- Et saa yksityisyyttä siellä mihin olet menossa. - Siinä olet oikeassa.
Ensi viikolla istun altaassa imien drinkkejä kuuden naisen seurassa. Amberin ja Tiffanyn.
Todennäköisemmin olet suihkussa kahden miehen seurassa. Jamalin ja Jesuksen.
Ja huonot uutiset ovat, että se mitä imet, ei ole drinkki.
- Ehkä pitäisit siitä. - Haluat todella suututtaa minut.
- No niin, asia on näin... - En tarvitse tilanneraporttiasi, Serpico.
- Minä kerron, miten asiat ovat. - Tarkoitin vain... - Näin ne ovat.
Tuot minulle, mitä pyydän ja tuot sen ajallaan tai istut ja katsot, -
- kun teen sen, minkä sanoin tekeväni. Selvä? - Erittäin. Yritän saada pyytämäsi, -
mutta sinun on ymmärrettävä, että kaupungilla ei ole lentokonetta odottamassa tällaisia päiviä.
Ymmärrän sen, että jos ette tuo konettani ajoissa, niin voitte yhtä hyvin tuoda ruumisauton.
- Keskitytään siihen, miten voimme molemmat saada haluamamme. - Sinä et kuuntele.
- Tuot sen mitä haluan ja en tapa ketään. - Hyvä on. Hoidan asian.
- Yritetään pysyä kaikki rauhallisina. - Enkö kuullosta rauhalliselta. - Kuulostat.
Kyllä kuulostat.
- Herra Damerjian... - Pelkkä Damerjian.
- Damerian. Onko se albanialainen nimi? - Sano vain Kenneth.
- Kenneth? - Onko se albanialainen vai... - Armenialainen.
- Mitä eroa niillä on? - Synnyin Queensissä.
En ole ikinä käynyt Armeniassa tai Albaniassa, mutta surffasin kerran Australiassa.
- Saisinko lasin vettä? - Onko sinulla jano? - Kurkkuni on rutikuiva.
- En ole hermostunut. - Kurkkusi on rutikuiva? - Hänen kurkkuaan kuivaa.
- Haluan vain lasin vettä. - Voi paska! - Milloin kerrot, mitä todella tapahtui...
- Haluan vain lasin vettä. - Kuiva kurkku. - Haluatko kahvia? - En kiitos.
- En juo kahvia. - Ota vain. - Tiesitkö, että he ryöstivät pankkia?
- En, ennen kuin sain aseen kasvoilleni. - Siksikö pidit heille ovea auki?
- Mistä tiesit, että he ryöstävät pankkia? - Koska he osoittivat minua aseella...
Se ei tarkoita vielä mitään. Ottivatko he rahaa? Näitkö heidän ottavan rahaa?
Olin lukkojen takana, ties kuinka pitkään.
- Sidottuna huoneeseen. Huomasin, että näit minut. - Huomasit minun näkevän sinut?
- Niinkö sinä sanoit? - Kyllä. - Näit minut sidottuna, kun tulit sisälle.
En voi tehdä ihmeitä. Tarvitsen lisää aikaa.
Jos käyttäisit antamani ajan tehokkaammin sinulla ei olisi tätä ongelmaa.
- Mitä haluat minun sanovan? - Että koneeni on valmiina.
Lupasin tekeväni kaikkeni sen eteen, mutta tarvitsen lisää aikaa.
- Miksi antaisin sinulle lisää aikaa? - Yksinkertaisesti siksi, että saisit haluamasi.
Jos et anna, niin et saa mitä haluat. Sinulla ei ole mitään hävittävää.
- Lähetän sinne ruokaa. - Minulla on kysymys. Jos vastaat oikein, saat lisää aikaa.
Tiedät mitä tapahtuu, jos vastaat väärin.
Kumpi on painaa enemmän?
Junat, jotka ohittavat keskusaseman vuodessa vai puut, jotka kaadetaan dollareiksi?
Annan vihjeen. Se on kompakysymys.
Mitä helvettiä tämä on? Pelaammeko nyt pelejä?
Sen on oltava junat, koska dollareita ei paineta paperille, vaan puuvillaan.
- Olen kuullut tuon. - Tuo on totta. - Joten puita ei kaadeta seteleiksi.
- Oletko varma? - Hyvä on.
- Keksin sen. - Odota hetkinen - Soitan takaisin.
Se on ansa. Ne painavat saman verran. Kerro se hänelle. Ne eivät paina mitään.
- Eivät paina mitään vai painavat saman verran? - Kerro, että ne painavat saman verran.
- Kerro hänelle, että ne painavat saman verran. Tee se. - Saman verran. Selvä.
- No? - Ne painavat saman verran. - Tällä kertaa voit lähettää voileivät.
- Melko hyvin. Tämä kaveri on sekaisin. - Hän sanoi, "keskusasema".
Keskusterminaali on rautatieasema ja keskusasema on postitoimisto.
- Hän on väärässä. - Kuka? - Epäilty yksi.
Junat eivät kulje rautatieaseman läpi. Se on viimeinen pysäkki jokaiselle junalle.
- Entä maanalainen? Se kulkee läpi. - Pohjoinen linja kulkee sinne.
- Miten ihmeessä tiedät sen? - Pohjoinen linja kulkee sinne!
- Ei. Pohjoinen linja lähtee sieltä. - Mistä te puhutte?
- Pohjoinen linja kulkee läpi! - Haetaan vain ne voileivät.
- Pohjoinen linja... - Hän sanoi: "kulkee läpi."
Mutta pohjoinen linja kuitenkin menee sinne.
Turpa kiinni. Sillä ei ole mitään väliä kuitenkaan.
Tiedän mitä hän tarkoitti. Se mitä hän sanoi on eriasia kuin mitä hän tarkoitti.
- Sehän on aina ongelma, eikö? - Voileipiä. - Hoidetaan, hoidetaan.
Juuri nyt voisin ottaa hot dogin ja kaljan.
- Minulla oli liput Metsien illan peliin. Ja Pedro syöttää! - He saat turpaansa kuitenkin.
- Sanos muuta. Parempi olla täällä. - Hyvä etteivät he erottaneet meitä.
- Luuletko heidän olevan terroristeja? - He ovat ryöstäjiä eivät terroristeja.
- Mistä tiedät? He voivat kuulua Al-Qaedaan. - Usko minuun. Olen tutkinut näitä asioita.
- Mihin kuulut, Mossadiin? - Ei, olen lakimies.
Opetan Kolumbian lakitieteellisessä kansanmurhista, orjatyövoimasta, -
- sotakorvausvaatimuksista. - Kiva. Voinko haastaa ketään oikeuteen tämän jälkeen?
Totta kai. Haasta vaikka kaikki. Hulluttele.
Tuo on hyvän näköinen paska-aukko.
- Haloo? - Hei kulta, mitä kuuluu? - Kulta olen huolissani sinusta. Oletko tulossa kotiin?
Ihan kohta. Tästä tulee pitkä ilta, joten älä valvo minun vuokseni.
- Mikset anna minun tulla sinne? - En halua, että viet keskittymiseni.
Jos olet siellä kun tulen töihin aamulla, näet minut.
- En malta odottaa. - Miten menee?
Hyvin. Saimme pari panttivankia ulos. Kiitos vaan.
- Ei, vaan miten sinulla menee? - Olen kunnossa. Kaikki on hyvin.
Näin pormestarin TV:ssä. Hän sanoi, että teet loistavaa työtä. Näin myös sinut.
- Näitkö minut TV:ssä? - Näin. - Näytinkö hyvältä? - Näytit, kulta. Erittäin hyvältä.
- Kuule, minun täytyy lopettaa. - Selvä, heippa.
- Pidä pääsi kylmänä. - Selvä, minä pidän. Rakastan sinua.
Tule.
Onko säännöt selvät?
- Siitä ei tarvitse huolehtia, etsivä. - Minulle maksetaan huolehtimisesta.
Sinun tarvitsee katsoa minua silmiin ja saada minut uskomaan, että ymmärrät mistä puhuimme.
- Ymmärrän. - Selvä.
Joku haluaa puhua kanssasi.
- Haloo? - Kuka siellä? - Ei puhuta nimistä.
- Tärkeintä on mitä voin tarjota sinulle. - Ja mitä se on?
Jos voin olla varma, että tietyt asiat ovat turvassa, voin ehkä auttaa sinua tavoitteessasi.
Epäilen sitä. Kerro asioista, joita yrität suojella.
Mikset anna minun huolehtia siitä? Mikä on tavoitteesi?
- Rikastua, tietenkin. - Tietenkin, mutta olet ehkä haukannut liian ison palan nieltäväksi.
- Miten? - En voi puhua siitä puhelimessa.
- Työskenteletkö pankille? - En.
- Etkä ole poliisi. - En ole.
Tule sisälle.
Sinulla on kymmenen minuuttia, ei yhtään enempää.
Jos et ole ulkona ennen kuin valot syttyvät, jäät sisälle kunnes tämä on kokonaan ohi.
- Minua ei tarvitse uhkailla. - Tämä ei ole uhkailua, rouva, mutta tämä on.
Tiedän, että tämä peli menee minulta yli, mutta jos kusetat minua...
Olen päässyt asemaani keräämällä ystäviä, en vihamiehiä. Luota minuun.
Olet omillasi.
Miksi luulet, että tarvitsen apua.
- Nuo sata ihmistä ulkopuolella näin alkuun. - He eivät ole ongelma.
Ja he tankkaavat lentokonettasi tällä hetkellä. Älä viitsi. Et ole niin tyhmä.
Minulla on idea. Jos antaudut nyt, voin taata, että istut lyhimmän mahdollisen tuomion.
Luulen että kolme vuotta, neljä maksimissaan.
- Ja sinä järjestät sen? - Ketään ei ole loukkaantunut, ettekä ole varastanut mitään, -
- joten kyllä, itse asiassa voin järjestää sen. - Tuo ei riitä. - En lopettanut vielä.
Kun pääset vapaaksi, sinulla on kaksi miljoonaa.
On vai? Miten?
Pistämme sen jonnekin turvaan ja se odottaa sinua kun pääset vapaaksi.
Kiitos. Mutta ei kiitos.
Älä viitsi. Tein niin houkuttelevan tarjouksen. En usko, että sinulla on paljon vaihtoehtoja.
Mikset kerro minulle näistä asioista, joita olet suojelemassa?
- Pelkäänpä, etten voi. - Minä voin. Kerron sinulle tarinan.
Toisen maailmansodan aikana, eräs amerikkalainen työskenteli sveitsiläiselle pankille.
Minun ei tarvinne kertoa sinulle, että tämä aika historiassa -
antoi mahdollisuuden ihmisille, joilla oli matala moraali.
Ihmiset kuten tämä mies.
Käytti asemaansa natseihin rikastuttaakseen itseään, kun ihmisiltä hänen ympärillään -
vietiin kaikki mitä he omistivat.
Sitten hän käytti verirahojaan perustaakseen pankin.
Kuulostaako tämä mieheltä, jolle työskentelet?
Vai keksinkö mielestäsi vain omiani?
- Uskon että ymmärrämme toisiamme. - Hyvä.
Joten miten helvetissä luulet pystyväsi auttamaan minua, -
kun selvästikin tiedän enemmän kuin sinä, ja olen suunnitellut tämän täydelliseksi?
Usko pois, jos minun tarvitsee, voin muuttaa koko suunnitelmasi.
Joten mitä pikemmin lakkaat olemasta ongelmani ja muutut ratkaisuksi, sitä paremmin asiasi ovat.
- Mitä haluat? - Kaksi minuuttia.
Tallelokerohuone. Minun täytyy vain päästä yhteen tallelokeroon.
Etsitkö tätä?
Tämä voisi olla todella häpeällistä työnantajallesi.
Hänen olisi pitänyt tuhota tämä kauan sitten. Hän ei tehnyt sitä, joten nyt se on minun.
Jos se päivä tulee, että seison tuomarin edessä kertomassa mitä tein täällä, -
sinä ja pomosi teette kaikkenne auttaaksenne minua.
Jos pääset täältä ulos tuon kirjekuoren kanssa, maksamme sinulle paljon rahaa.
- Pidän sen mielessä. - Etkö aio kertoa, miten pääsette ulos täältä?
Aion kävellä ulos etuovesta. Oliko muuta?
- Miten tiesit tästä kaikesta? - Sillä ei ole merkitystä.
Kaikki valheet ja pahat teot haisevat. Niitä voi peitellä, mutta niitä ei saa katoamaan.
- Murha tulee julki? - Täsmälleen.
- En edelleenkään ymmärrä, mitä teet täällä. - Niinkö?
Hyvä.
- Me puhuimme. - Ei, joudut kertomaan enemmän. Antakaa minulle tämä ikkuna. - Kyllä, sir.
Kerroin, että koska hän ei vielä ole tappanut ketään -
- ettei ole liian myöhäistä antautua ja päästä pienemmällä tuomiolla. - Ja sitten?
Se oli käytännössä siinä.
En normaalisti loukkaannu jos minua kohdellaan kuin idioottia, mutta sinä koettelet pinnaani.
Tiedän, ettet mennyt sinne kertoaksesi jotain, jonka hän jo tiesi.
Puhu minulle.
- Sopimuksemme ei velvoita minua kertomaan yksityiskohtaisia tietoja. - Minusta velvoittaa.
Et omista minua. Tämä väärennös ja huumejuttu, ne voin hoitaa itsekin.
- Tiedän, mitä olen tehnyt ja mitä en. Puhu minulle. - Epävirallisesti?
"Epäviral... " Kaikki sinun tapauksessasi on epävirallista. Kerrot vain.
- Annoin hänelle kannustimen. - Selvä.
- Toimiko se? - Ei, mutta luulen hänen harkitsevan sitä.
- Hän on fiksu, eikö vain? - Ainakin luulee olevansa. - Selvä.
Sinun tyyppiäsi, Ivy-liiga?
- Selvästi hyvin koulutettu. - Tuota juuri tarkoitin.
Puhut kuin hän, joten ajattele kuin hän. Mitä luulet hänen aikovan?
- Ei hän tapa ketään. - Kuinka voit tietää?
- Koska hän ei ole murhaaja. - Kuinka voit tietää sen?
Useimmat tyypit Sing Singissä eivät olleet murhaajia, ennen kuin tappoivat jonkun.
Et voi tietää mitä ihminen tekee, ennen kuin ahdistat hänet nurkkaan.
Ei kyllä vaikuta siltä, että olet ahdistanut hänet nurkkaan.
Ei näytäkään, vai mitä? Vaikuttaa, että hän meni sinne itse.
Olet oikeassa. Joko lopetit?
- Uskon niin. Voinko poistua? - Voit. Annatko korttisi, jos minun tarvitsee soittaa?
Älä ota henkilökohtaisesti, mutta en anna. En usko, että sinulla on varaa minuun.
Älä sinäkään tätä, neiti White. Pussaa mustaa pyllyäni.
Varovasti, etsivä Frazier. Puren lujempaa kuin haukun.
- Kuinka vanha olet, Brian? - Kahdeksan vuotta ja yhdeksän kuukautta.
Kahdeksan vuotta ja yhdeksän kuukautta. Iso poika siis.
- Pelottiko sinua siellä? - Ei. Eikö yhtään? - Ei, olen Brooklynistä.
- Siis Brooklynistä, ymmärrän. - Aseet eivät pelota minua. - Eikö yhtään?
- Olet rohkea myös? - Kyllä. - Muistatko niiden aseistettujen miehien sanoneen mitään?
- Kyllä. - Mitä he sanoivat? - He kysyivät minulta pelistä.
- Kuka niistä? - Se pankkiryöstäjä, Sherlock. - Kunnioitusta, poika.
- Oliko hän niin kuin johtaja? - Kyllä. - Selvä.
- Muistatko muuta? - Hän oli aika pitkä.
- Hänellä oli naamio. - Brian, luuletko voivasi tunnistaa hänet näistä kuvista?
Katso vain kaikessa rauhassa.
- Naamion kanssa he näyttävät samalta. - Se on totta.
Naamion kanssa he näyttävät samalta, totta Brian.
Ryöstöyritys. Viinakauppa.
Melkoinen askel ylemmäs pikkukonnalle, kuten sinä. Pakko nostaa hattua, Pablo.
- Ensinnäkin, olen Paul. En Pablo, ymmärrätkö? - Anteeksi.
- Haluatko purkkaa? - En.
Ja toiseksi, en tehnyt sitä, tajuatko? Tein muutaman virheen kakarana.
Olin ulkona kavereiden kanssa, ja he ryöstivät viinakaupan.
Mitä minun olisi pitänyt tehdä?
- Missä sinä oikein kasvoit, Park Avenuella? - Mitä missä? - Wassa, wassa?
- Siellä ei taidettu auttaa kavereita. - Kuinka sanot Rike Island espanjaksi?
Entäs nämä kaksi? Muistuuko mieleen?
- Nämä kaksi? - Ei. - Ei siis mitään? - Ei mitään.
Eivätkö näytä epäilyttäviltä? Luulisi sinun haluavan tietää keitä he ovat?
- Ei. - Kiitos paljon. - Kiitos.
- Ihan uteliaisuudesta, tiedätkö mitään timanteista? - Vähän. Mitä haluat tietää?
- Mitä kannattaisi maksaa timanttisormuksesta? - Se vähän riippuu. Montako karaattia?
- Jos haluat, voin antaa sinulle veljenpoikani numeron. - Hyvä. - Saat häneltä hyvän diilin.
Mitä sinulla on tuolla alla?
- Anteeksi? - Tuon takin alla? Mitä sinulla on tuolla alla? - Vaatteita.
Näyttäisitkö meille?
Sinun lisäksesi on vain yksi nainen, joka sopii naispuolisen epäillyn kuvaukseen.
Eli mihin?
Pituuteesi, ikääsi ja sinun...
- Ja sinun kuppikokoosi. - Eli rikoin pykälää 34 tupla-D? Niinkö sinä väität?
Kuinka tyhmiä nämä idiootit ovat, jos luulevat saavansa lentokoneen?
- Tämä kaveri ei ole idiootti. - En tarkoita häntä, vaan ketä tahansa kidnappaajaa.
Rättipäitä vaikka Münchenin olympialaisissa. Kuka on koskaan saanut koneen?
Paskat, nykyään. Eikö tuo kaveri tiedä sitä?
- Mitä sinä teet, Keith? - Hän haluaa koneen. Aion antaa hänelle sellaisen.
- Miten kävi sääntöjen noudattamiselle? - Se minua häiritseekin.
Tuntuu, että vastustajakin luki kirjan ja tietää tarkalleen mitä aiomme.
Olemme yrittäneet hidastaa häntä. Väärin. He tässä hidastelevat.
- Ajattele. Nuijat kysymykset, Albanian juttu... - Mitä siis tarkoitat?
Tarkoitan, että hän antaa meille aikaa. Hän tekee vaatimuksia.
Hän antaa aikarajan. Me hidastelemme. Sitten hän antaa lisää aikaa.
- En usko, että hänellä on kiire. - Kuinka niin? - Sen aion selvittää.
- Niin? - Kone on valmiina. - Varmastiko?
Varmasti, mutta ennen sitä haluan sinulta jotain.
Haluan tulla katsomaan, että panttivangeilla on kaikki hyvin.
Näet heidät kun menemme bussin.
Tavataan etuovella.
- Mitä oikein tapahtui? - Olet hullu, kun menet tuonne.
- Purukumia? - Mitä?
- Haluaisitko purukumia? - Ei kiitos.
Anna lapsi minulle.
En.
- Vielä muuta? - Jotkut eivät ole olleet kiltisti.
Auta minua!
Auta meitä! Auta meitä! Ole kiltti!
Saamme teidät kaikki pois täältä. Lupaan.
Kiertoajelu on ohi.
- Saanko kysyä? - Ei ole mitään keskusteltavaa.
Mitä aiot tehdä, jos todella saisit koneen ja lentäjät?
- Anteeksi? - Et halua konetta. Et ole koskaan halunnutkaan.
Kuka on konsanaan kuullut pankkirosvoista, jotka pakenevat lentokoneella 50 panttivangin kera?
Näit Dog Day Afternoonin. Takeltelet. Miksi, sitä en tiedä.
Mikä on vialla? Etkö pääse holviin?
- Ehkä en. - On kaksi tapaa selvittää tämä.
Helppo tapa, kävelemme ovesta ulos yhdessä tai he katkaisevat sähköt, -
kaasuttavat kyynelkaasulla ja tulevat lasin läpi.
Saat valita, mutta et halua jälkimmäistä. Minä en halua sitä.
Sitä paitsi he haluavat tehdä sen tänään. Onko sinulla yökiikareita?
- Onko sinulla kaasunaamareita? - Ehkä.
- Käskytän hyökkäyksen aivan juuri. - Lopetetaan paskanjauhanta.
Ensinnäkin, et käske hyökätä, kun panttivankeja ei ole tapettu, eikä sellaista uhkaa ole.
Toisekseen, mikäli niin käy, sinusta ei tule sankaria.
Jos haluat puhua paskaa, yritä kovemmin.
Mennään.
Hyvä on.
Tiedätkö mitä, minun perseeni on turvassa.
Mutta jos olisin sinä, en tekisi oloani kovin mukavaksi täällä.
Etkö? Ja minä kun pyysin kaapelimiehet keskiviikoksi.
- Mikset vain kävele ovesta ulos? - Niin teenkin.
Kävelen ulos ovesta, kunhan olen valmis.
Saanko sinut tekemään sen tänään?
- En usko. - Muita kosintoja?
Älä puhu kosimisesta, kiitos. Tyttöystäväni haluaa, että kosisin.
- Luuletko olevasi liian nuori naimisiin? - Ei, en ole liian nuori. Liian köyhä.
Ehkä minun pitäisi ryöstää pankki.
- Rakastatteko toisianne? - Kyllä. Rakastamme.
- Ei rahan pitäisi sitten merkitä mitään. - Kiitos, pankkiryöstäjä.
Tarkoitan vain, että rahalla ei voi ostaa rakkautta.
Kiitos, erittäin paljon. Minä...
Olen oppinut tänään paljon.
Miksemme menisi kadun toiselle puolen Killarney Roseen?
- Unohdetaan tämä panttivankitilanne. Minä tarjoan kaljat. - Kiitos, etsivä, -
mutta yritän pysytellä poissa baareista, jos tiedät mitä tarkoitan.
Jos muutat mielesi, tarjous on voimassa.
Selli vai hautausmaa? Raitapaita vai varvaslappu?
- Tee päätöksesi. Tik tak, tik tak... - Hei!
Valmista?
Yritit juuri rajan!
Bussit, Kojak, ulkopuolelle Luuletko että bluffaan?
Heitä noppaa ja katso mitä tapahtuu.
Selvä. Ja nyt bunkkeri ylös.
- Miten menee? - Hän on juuri siinä, minne haluan hänet. - Niinkö? Missä se on?
- Takanani, omat housuni kintuissani. Mutta tuo menettelee. - Jeesus.
- Mitä vittua? - Kuinka pitkään? - Olet tähtäimessä! - Kaksi.
- Kuinka pitkään? - Entä jos hän näki naamasi? - Kaksi. - Entä jos minulla ei olisi ollut asetta?
- Kaksi, ehkä kolme tuntia. - Päästät kytän liian lähelle, tiedäthän?
- Mitä tapahtui? - Yritin antaa hänelle syyn ampua aivoni pihalle.
Hän ei niele syöttiä. Miksi? Koska hän ei ole sen tyylinen.
Rauhoitutaanpa ja mietitään tätä hetki.
Tiedämme, että he suunnittelivat koko jutun. Nauha, kamerat, asut.
Heillä oli suunnitelma, mutta se ei sisältänyt lentokonetta.
Hän suunnittelee jotain, mutta se ei ole väkivaltaista.
- Kuuntelen. - Miten vastaanotto toimii?
- Anteeksi? - Kamera rekassa.
Näytä lähikuvaa toisen kerroksen ikkunasta.
- Rourke? - Yritän saada sen toimimaan.
Ei, ei, ei, ei! Vittu! Voi paska.
Keith! Keith!
- Mitä vittua oikein teet? - Ilmeisimmän lisäksi?
Tuota tarkoitan. Anna olla, ei tämä ole pankkiryöstö!
- Tämä on vikasi. Käskin hommata bussit. - Haista vittu! Minä en tappanut ketään.
Minulla on vielä 50 ihmistä täällä. Jos vielä vittuilet minulle, -
aiheutan sinulle kaksi elämäsi pisintä päivää.
Hyvä on. Kerrohan minulle mitä todella haluat, niin järjestän sen sinulle.
- Lupaan. - Kerroin jo. Kaksi bussia ja koneen. - Selvä. Ja parhaat paikat Yankee Stadiumilta.
Anna olla, älä kuseta kusettajaa.
Olet suunnitellut jokaisen liikkeen alusta asti.
Kaikki marssivat sinun pillisi mukaan, minä mukaan lukien ja alan olla täynnä sitä.
Olet liian fiksu ollaksesi kyttä. Nyt, painu vittuun täältä.
Mitä? Aiotko ampua minut? Tee se. Ei sinulla ole mitään hävittävää.
Minulla on vielä vähemmän hävittävää, joten ammu pois.
- Tee se. Ammu minut. - Vedä käteen.
Käske heidän lähettää tänne joku terve.
Meillä on iso ongelma.
Hei etsivä, tämä ei ole päiväsi.
Miten menee, kapu?
- Tiedän, että luotat minuun ja minä... - Olet hyvä poliisi. Tarvitsen enemmän kaltaisiasi.
- Mutta jos upotat tämän veneen en uppoa kanssasi. - Sinun täytyy ymmärtää tämä, vaikka...
Ei, anna minun kertoa, mikä ongelmani on. Kun menen sänkyyn, kaikki on loistavasti.
3.15 saan puhelun, ja mitä sitten? Kuolleen panttivangin.
- Aivan. Mutta voin lopettaa tämän... - Se on lopetettu.
Luulet, että minulla on vaihtoehtoja.
Minun pitää vastata ylikomissaarille. Darius päättää mitä tehdään. Piste.
Hei, konsta.
- Mitä hän sanoi? - Piste.
Paska.
- Se on taktinen painajainen. - Tiedän.
Tämä on ainoa sisäänkäynti. Ja meidän täytyy päästä rappuset ylös sokkona.
Kun pääsemme rappusten yläpäähän olemme ilman suojaa.
Heillä on suoja etulyöntiasema. He voivat tiputtaa meitä kuin pulloja aidan päältä.
Jos selviämme salin läpi alakertaan, -
emme pysty erottamaan panttivankeja ryöstäjistä ennen kuin he ampuvat meitä.
- Vaikka siellä ei olisi ansoja, niin se on kuitenkin saatanan painajainen.
Vauhtia! Vauhtia!
Avaa ovi!
Jatkakaa etenemistä! Oikealle. Pidä silmällä käsiä.
Ei unohdeta mahdollisuutta, että pankkivankeja kuolee.
- Heti! Ase maahan! - Perääntykää tai ammun!. Perääntykää!
Paras mahdollisuus on erottaa heidät panttivangeista.
Jos vain saisimme pari-kolme niistä saliin ja hoitetelemme heidät siellä.
Tappaisimme heidät?
Ase! Ase! Ase!
Entä jos niitä on enemmän kuin neljä?
Sehän tässä onkin hullua. Jokainen maalarin puvussa voi olla roisto.
Ehkäpä meidänkin pitäisi pukeutua maalareiksi.
Ja meidän pitäisi käyttää kumiluoteja. Tähdätään päähän, ammutaan niiltä vintti pimeäksi.
- Ei hullumpi idea. - Ei niin. - Kumiluoteja siis.
Jos tämä menee penkin alle, niin he lykkäävät koko roskan sinun päällesi.
- Minusta tulee ylietsivä. - Mitä?
Minusta tulee ylietsivä. Asiat eivät ole aivan niin miltä ne näyttävät.
- Mitä helvettiä se tarkoittaa? - Ylietsivä, Keith Frazier.
Et kai yritä kusettaa?
Saamme kiittää siitä pormestaria ja salaperäistä vierastamme.
- Teit diilin niiden kanssa? - En koskaan ylenisi. Paskat.
Olen tehnyt liikaa töitä, että antaisin sen tapahtua. Muut saa ylennyksensä. Minä otan omani.
Menen ulos.
Mikä päivä, mikä päivä.
Etsivä, aikovatko he rynnätä pankkiin ilman teitä? Se ei ole oikein.
Kerro minulle siitä pennusta, joka tähtäsi sinua. Siitä 12-vuotiaasta.
- Nyt? - Niin.
Viime vuonna, olin 33:ssa piirissä hajottamassa tappelua puolisen korttelia high schoolista.
Yhdeltä pikku hispaanolta oltiin kääntämässä kelloa.
Komisario, tee palvelus. Rajoita väri kommentteja.
Hajaannutan tappelijat, käännyn ja pentu tähtää minua 22:lla rintaan.
- Onko noin? Mikä niistä pennuista tämä oli? - Toinen, nee... Afroamerikkalainen.
- Afroamerikkalainen, vai? - Kyllä. Ykskaks ilmestyi jostain.
- Mitä sitten teit? - Mitä tein? Minäpä kerron mitä tein.
Minua vittu ammuttiin rintaan. Sitä tein sitten. Joten, etsivä sallinette kiertoilmaukseni.
Päädyn mieluummin vanhaksi kiihkoilijaksi, kuin nuoreksi komeaksi ruumiiksi.
Ei millään pahalla, etsivä. Yritän vain pitää heidät erillään meistä.
- Mitäpä jos hoidamme nuo ihmiset pois pankista turvallisesti. - Sano muuta.
Ja yritän tulevaisuudessa varoa mitä sanon. Koskaan ei tiedä kuka on kuuntelemassa.
- Mitä sinä teet? - Luoja. Perkele.
Kuuntelulaite. Kuuntelulaite.
- Darius, peruuta rynnäkkö. - Mitä? - Homma meni vituilleen.
- Peruuta rynnäkkö! Pidä miehesi aloillaan! - Mistä sinä puhut?
- He kuulivat kaiken, mitä puhuimme komentokeskuksessa. - Mitä? - Perääntykää!
Laatikko jossa vaatimukset oli! He kuulivat kaiken mitä puhuimme!
- Laittoivat lähettimen siihen! - Ei, ei. Me hyökkäämme.
Perkele.
Kerää kaikki yhteen.
- He ovat tulossa. Kaikki valmiina? - Kyllä.
Kaikki ulos! Naamarit päälle! Kaikki ulos! Ulos!
Liikettä! Liikettä!
Kaikki ylös portaita! Liikettä!
Älkää ampuko!
- Maahan! Maahan makaamaan! - Älkää ampuko!
Tuli seis!
Tuli seis! Tuli seis!
Kädet pään päälle! Maahan! Kädet pään päälle.
Kädet pään päälle!
Älkää liikkuko!
Se en ollut minä! Minä en ole rikollinen.
- Älkää ampuko! - Älä liiku! - En liiku.
Tutkikaa heidät. Tarkistakaa, ettei heillä ole aseita tai vastaavaa.
- Hernandez! - Täällä!
ESU-yksikkö, jonoon järjesty.
- Ovi vasemmalla. - Oikea tarkistettu. - Tarkistettu!
- Vasen puoli tarkistettu. - Tarkistettu!
- Tarkistettu. - Tarkistettu
- Kaikki tarkistettu. - Tarkista pöydän alta.
- Tarkistan toimiston. - Kaikki tarkistettu, konsta.
Tarkistettu!
Täällä kaikki selvä.
Kaikki tarkistettu. ESU portaille. Jonoon järjesty!
Mennään kaverit. Iskuryhmä sisään. Vauhtia.
Tarkistettu!
- Tarvitsen suojaa tänne ylös. - Suojaa tulossa
- Olemme melkein valmiita täällä. - Varmistakaa kunnolla.
- Jatkan etsimistä. - Selvä.
Tämä on viimeinen ovi.
- Varmistettu. - Voitte tulla alas.
- Löysittekö kuolleen panttivangin? - Emme. - Sitten teillä on jäänyt jokin huomaamatta.
Ehkä, mutta olen melko varma ettei täällä ole muita.
Katsokaapa tätä. Unohtivat ryöstää mestan.
- Voi paska. - Ettekä löytäneet ketään?
Etsimme edelleen, mutta täällä ei ole roistoja, ansoja, tunneleita tai vahinkoa.
- Ja mitään ei ole kadoksissa. - Mahtavaa. Kuvailemmeko tekijäksi Timo Taikurin?
En yritä neuvoa teitä työssänne, -
mutta elleivät he uineet ulos wc pöntön kautta, ovat tekijät ylhäällä syömässä asfalttia.
- Selvä, hyvää työtä. - Mitä tuolla on?
Kännyköitä.
- Hei kaverit, tulkaapa katsomaan. - Hyvä on.
Collins! Nappaa joku konstaapeli laskemaan tuolla olevat rahat.
- Kyllä, sir. - Ja ole valmiustilassa, -
- älä anna kenenkään sortua houkutukselle koskien myös sinua. - Kyllä, sir.
- Täällä näin. - Mitä täällä on?
- Tulet pitämään tästä. Leikkipyssyjä. - Leikkipyssyjä. Ei voi olla totta.
- Leluja - Niin kuin tämä ei olisi tarpeeksi outoa.
- Tulkaa naisten vessaan. - Olen matkalla.
Katsokaapa tätä. Voimme lopettaa sen ruumiin etsimisen.
Leikkipyssyjä. Valeteloitus.
Kukaan ei mene kotiinsa ennen kuin olemme kuulustelleet jokaista.
Löysimme vielä jotain varastohuoneesta.
- Porcario? - Niin.
- Missä miesten vessa on? - Käytävästä vasemmalle.
Olen panttivanki. Lopettakaa töniminen.
Naispanttivankeja tutkivat ainoastaan naiskonstaapelit.
Kuunnelkaa. Autetaan nämä ihmiset ylös.
- En kuullut kunnolla - Valerie Keepsake. - Valerie Keepsake. Nouskaa bussiin.
- Kenneth Damerjian. - Henkilö numero yksi.
- Olen Peter Hammond. - Eric Dodge.
- Odottakaa! - Chaim. Nimeni on Chaim.
Vitun kyrvänimijä.
Hei, hei, hei! Kertokaa nimenne.
Olen pankissa töissä. Olen pankin vartija! Miksi ette kuuntele!
- Selvitämme asiaa. - Kaikki toistavat samaa. Kukaan ei kuuntele.
- Selvitämme sen. Tulkaa nyt. - En ole menossa tuohon bussiin! - Kyllä olette!
- En ole! Olen pankissa töissä! - Hoidatko tämän, Collins?
- Kuunnelkaa, olen pankissa töissä! - Laittakaa hänet nyt jo bussiin.
- Kukaan ei kuuntele! - Rauhoittukaa nyt. Nouskaa bussiin.
- Hei kaverit. - Tätä kautta.
Konstaapeli, viekää hänet ylikonstaapelin luo.
Mennään näiden ihmisten kanssa tuolta jonosta.
Kapteeni, tämä on melkoinen sotku.
- He ovat ajatelleet tämän perinpohjaisesti. - Valaisepa minua.
Valokuvasimme jokaisen pankista ulos tulleen. Kuulustelimme kaikkia, näytimme valokuvia.
Suurin osa ei osaa sanoa kenestäkään mitään hyödyllistä.
Kysyimme tunnistaisivatko ketään, joka ei olisi ollut yksi roistoista.
Vaikka harkitsisimme jotain henkilöä epäillyksi, niin aina löytyy joku, joka kumoaa epäilyksen.
- Kuin mitään ei olisi tapahtunut. - Entä sormenjäljet? - Kaikkialla? Entä sitten?
- Ne todistavat vain ihmisten olleen siellä. - Alibit?
Melkein jokaisella. Vaikka alibi olisi heikko, -
joku panttivangeista tunnistaa hänet hyvien puolelle. Ja olemme alussa taas.
- Aikaisempi tausta? - Yksi entinen nuoriso- rikollinen. Yhdellä asiakkaalla on... Anteeksi.
Yhdellä asiakkaalla on haku päällä elatusmaksuista.
Toisella taas pari mainintaa rekisterissä, ei mitään erikoista.
Jälleen sama tilanne. Kaiken lisäksi tämä tyyppi oli idiootti.
- Pankin kamerat? - Hyödyttömät. He suunnittelivat kaiken melkein valmiiksi.
- Täysin valmiilta se kuulostaa. - Emme ole löytäneet revolveria tai roistoa joka piteli sitä.
Vaikka löytäisitte, ei siinä olisi sormenjälkiä.
- Haudatkaa tapaus. - Haudatkaa? - Mitä helvettiä oletat minun sanovan?
Kapteeni, tämä juttu haisee ja pahasti. Jotain tässä on nyt vialla.
Johan sinä sanoit sen itsekin. Sinulla ei ole ryöstöä. Ei epäiltyjä.
Kukaan ei ole niskassani vaatien vastauksia. Enkä minä vaadi niitä sinulta. Hautaa tapaus.
- En odottanut ihan tätä. - Lupaan, että löydän lisää juttuja teille ratkottavaksi.
Selvä.
On vielä jotain mitä ehkä odotit.
- Kadonneet Madrugada- rahat on löydetty. - Älä saatana.
- Haluatko tietää missä ne olivat? - Pankkitililläni? - Ei.
- Sag Harborin kesämökilläni? - Ei.
- Lompakossani? - Ei.
Sitten en todellakaan halua tietää.
Tämä on perseestä. Vain me kaksi yritämme saada nämä roistot kiinni -
ja he kulkevat perässämme tuolla tavalla. Kaikki jotka syyttivät sinua, lähdetään heidän peräänsä -
Michael Corleonen tapaan. "Tunnustatko Saatanan, Michael Corleone?"
"Kyllä, tunnustan hänet"
Täällä ei ole lokeroa 392. Tallelokero numero 392.
Näiden tietojen mukaan sitä ei ole olemassa. Liituraitainen, majoneesia, valehteleva kusipää.
- Eikö Coughlin kehottanut meitä jatkamaan matkaa? - Mennään.
Kiitos jälleen. Haenko sen huomenna?
- Olet tervetullut. - Kiitos.
- Mitä teette, etsivä? Mitä asiaa teillä on tuomari Pasqualle? - Poliisiasiaa.
- Eikö teidän pitänyt antaa tämän olla? - Minulla on työ tehtävänä, neiti White.
Mistä lähtien työnne on uraanne tärkeämpi?
- Unohditteko järjestelymme? - Meillä ei ollut sellaista.
- Anna kun kerron, miten tämä toimii... - Anna kun minä kerron.
Tällä napilla nauhoitetaan ja tällä toistetaan.
Entäs sitten ne 140 000, jotka näyttäisivät kadonneen -
- Madrugadan sekinlunastuspidätyksestä. - Minulla ei ollut osaa siihen.
- Haluamme olla tukenasi. - Vaihdossa mihin? Haluatteko minun tekevän jotain epäeettistä?
Kaikella kunnioituksella, mutta en tarvitse teitä puolelleni, herra pormestari. Olen viaton.
Viaton tai syyllinen, silti saat kärsiä.
Antakaa neiti Whitelle, mitä hän tarvitsee, tai uranne on ohi.
Mennyttä.
Niin? Annoitte, mitä halusin.
- Uranne kukoistaa, ja maailmassa on kaikki hyvin. - Mitä Case piilotteli?
Baron de Rothschildn kuuluisa sanonta kuuluu: -
"Kun kaduilla on verta, osta kiinteistöä."
Herra Case taisi ottaa sen tuntemuksen raskaasti.
Mutta hän ei ole kummempi kuin puolet Fortuna 500:sta.
Antakaa olla, etsivä.
Olette hyvä poliisi.
Tämä kaupunki tarvitsee teitä.
- Rouva, olette väärässä paikassa. - Minulla on tapaaminen.
- Arthur. Hyvää huomenta. - Neiti White.
Istukaa alas.
- Mitä hän sanoi? - Rikosetsivä Frazier osoittautuikin eteväksi.
Mutta selvitin hänen uraansa hieman ja hän on hallinnassa.
Toivon niin. Kertokaa kirjekuoresta.
- Missä se on nyt? - Jengin pomo pitää siitä kiinni -
vakuutuksena siitä, ettette janoa kostoa.
- Hänellä on selvästikin alhainen mielipide teistä. - Minkälainen?
Koska rikastuitte käymällä kauppaa natsien kanssa joukkomurhan aikana.
Niin.
Se oli 60 vuotta sitten. Olin nuori ja kunnianhimoinen.
Näin lyhyen polun menestykseen ja otin sen.
Myin sieluni.
Ja olen yrittänyt ostaa sitä takaisin siitä lähtien.
Oletteko tullut yhteisymmärrykseen tämän mysteerimiehen kanssa?
Luulen niin. Hänen onnistui häipyä sieltä kirjekuoren kanssa.
Jos hän jonakin päivänä palaa kiristämään teitä, -
maksatte hänelle. Ja saatte sen takaisin.
- Siinä taisi olla kaikki. - Luulenpa niin.
- Ja paskat. - Anteeksi kuinka?
Hän ei nähnyt vaivaa laittaakseen kirjekuorenne patjansa alle.
He jättivät, ilman että koskivat rahoihin.
- Mitä siitä? - Hän häipyi sieltä jonkin muun kanssa.
Pankin mukaan mitään ei puuttunut.
Siinä laatikossa täytyi olla jotain, joka oli hänelle arvokkaampaa kuin kirjekuorenne.
Teidän ei tarvitse kertoa. Se voi olla vain yksi asia.
- Timantteja. - Sekä sormus.
Cartier-sormus.
Se kuului pariisilaisen pankkiirin vaimolle.
Varakas perhe ranskalaisia juutalaisia.
Sitten sota syttyi, sormus ja heidän muu omaisuutensa -
takavarikoitiin, ja heidät rahdattiin keskitysleireille. Yksikään ei selvinnyt.
Olimme ystävyksiä.
Olisin voinut auttaa heitä.
Mutta natsit maksoivat liian hyvin.
Voinko luottaa siihen, että pidätte täällä kuulemanne salaisena?
Siitä huolimatta, mitä ajattelettekin?
Kyllä, Arthur.
Olisi mukavaa kertoa mikä hirviö olette, mutta -
minun täytyy auttaa bin Ladenin veljenpoikaa ostamaan osuuskauppa Park Avenuelta.
Jos tuo olisi totta, ette kertoisi minulle.
Kuuntelemme teitä suosittelijana.
Nimeni on Dalton Russell.
Kuuntele tarkasti, mitä sanon, koska valitsen sanani tarkasti enkä koskaan toista itseäni.
Olen kertonut nimeni. Se vastaa kysymykseen "kuka".
Olinpaikkaani voisi mieluusti kuvata vankilasellinä.
Mutta on suuri ero olla ahdattuna pieneen selliin kuin olla vankilan osastolla.
Vastaus kysymykseen "mitä" on helppo.
Taannoin suunnittelin ja aloitin täydellisen pankkiryöstön.
Se vastaa myös kysymykseen "milloin".
Mitä tulee syyhyn, ilmiselvän taloudellisen motivaation tuolla puolen.
Se on äärimmäisen yksinkertaista. Koska voin.
Jäljelle jää "kuinka".
Ja kuten Bard sanoisi, huijaamalla.
- Hän tulee haisemaan paskalle. - Mitä odotat viikon jälkeen?
Niinpä. Miksi luulet, että avasin ikkunan?
Voi paska.
Frazier-kyttä kävelee pankkiin parinsa kanssa.
- Tulevatko he hakemaan minua? - Vaikea sanoa. Vain he kaksi.
Anteeksi.
Herra Hammond?
Hyvää huomenta, etsivät.
Juuri kuten hän suunnitteli.
Tässä on oikeuden määräys avaamaan tallelokeron numero 392.
Luojan kiitos.
- Missä se on? - Jätin sen sinne.
Tätä tietä, etsivät.
- Miksi teit tuon? Jätit sormuksen. - Usko pois, jätin sen hyviin käsiin.
En ole mikään marttyyri. Tein sen rahan takia.
Mutta se ei ole kovin kannattavaa, ellei pysty enää katsomaan itseään peiliin.
Kunnioitus on tärkeintä.
Varastin mieheltä, joka vaihtoi oman kunnioituksensa muutamasta dollarista.
Ja sitten hän yritti pyyhkiä syyllisyytensä pois.
Hukuttaa sen elinikäisillä hyvillä teoilla ja maineen turvin.
- Annan minun ottaa se. - Anna, kun minä.
Se melkein jopa onnistui. Mutta lopulta, -
mitä kauemmas juoksee pakoon syntejään, sitä nopeammin palaa loppuun, kun ne saavat kiinni.
- Ja ne saavat kiinni. - Helvetti soikoon.
Varmasti. Siitä ei ole epäilystäkään.
- Kuinka arvokas se on? - Jos on kysyttävä, niin siihen ei ole varaa.
Onneksi tyttöystäväni ei ole täällä.
"Seuraa sormusta"?
- Etsivä Frazier. - Herra Case.
- Miten voitte? - Mainiosti.
Kukaan ei kuollut pankissa. Kaikki ovat tyytyväisiä. Hyvä päivä kaiken kaikkiaan.
- Mainiota. - Etsivä Mitchell. - Herra Case.
- Istuutukaa, herrat. - Kiitos. - Voinko tarjota jotain? - Ei.
Minun on myönnettävä, että olin otettu tavasta, jolla hoiditte tapauksen.
- Kiitos, herra Case. - Aina kun kuulen termin "New Yorkin parhaimmat", -
te tulette mieleeni. Pidätte loput meistä turvassa ja teette sen näyttämään helpolta.
- Anteeksi. - Mikä on niin huvittavaa?
Kun sanotte "loput meistä", herra Case. Tarkoitan, että teidän on katsottava ympärillenne.
"Loput meistä" on kategoria, johon ette ole kuuluneet pitkään aikaan.
Naulan kantaan, etsivä. En voi kieltää sitä. Olen menestynyt hyvin.
Niin olette. Mutta olen hyvin hämmentynyt. Sillä minulla on tapaus, -
- jossa aseistautuneet ryöstäjät hyökkäsivät pankkiinne. - Sehän on teidän pankkinne?
- Olen lautakunnan puheenjohtaja. - Sitten ryöstäjät katosivat kuin tuhka tuuleen.
- Eivätkä ottaneet penniäkään, vai mitä? - Kysyttekö minulta? - Kyllä.
Se on teidän pankkinne. Omistatte sen. Joten kysyn teiltä.
- Pankki on pieni osa organisaatiossamme. - Ei ryöstäjiä. Ei varsinaisia uhreja. Mitään ei puutu.
- Tämä on varmaankin ainutlaatuinen tapaus. - En ole koskaan kuullut tällaisesta.
Joten sitä on kysyttävä itseltä: "Mitä helvettiä tapahtui?"
- En pidä äänensävystänne, etsivä. - Vai ette pidä? Vastatkaa minulle sitten selvästi.
Se on esikoispankkinne. Se on tärkeä teille. Antakaa selvä vastaus. Mitä luulette tapahtuneen?
- Minulla ei ole aavistustakaan. - Älkää viitsikö. Kerron, mitä luulen tapahtuneen.
Luulen, että lähetitte sen naisen korjaamaan asioita. Neiti Whiten.
Luulen teidän maksaneen hänelle. Mitä hän teki siellä?
Tämä on naurettavaa. Vihjaatteko, että minulla oli jotain tekemistä sen kanssa?
392. Talletuslokero 392. Mikä sen tarina on?
- Minulla ei ole aavistuskaan, mitä... - Älkää valehdelko minulle, herra Case.
- En valehtele. - Tutkin arkistoinnit. Kaikki pankin talletuslokeroiden arkistointitiedot.
Ensisilmäyksellä, kaikki näytti olevan kunnossa. Mutta yhtä lokeroa ei ollutkaan tiedoissa.
Tutkin kaikki tiedot vuodesta 1948 lähtien. Joten ajattelin, keneltä saisin selvyyden asiaan.
Luultavasti mieheltä, joka rakensi pankin vuonna 1948. Asia ei käy järkeen, herra Case.
Luulen, ettei minusta ole enää apua teille, etsivä.
Se on jotain todella kauheaa, vai mitä?
Herra Frazier, olen koko ikäni palvellut ihmiskuntaa.
Voitte kysyä keltä tahansa, joka tuntee minut. He menisivät minusta takuuseen, ja ansioistani.
Vielä sittenkin, kun olen selvittänyt totuuden tästä sormuksesta?
Enpä usko.
Ja se minkä sanoitte, että olemme New Yorkin parhaimmat.
- Arvostamme sitä paljon. - Kuinka huomaavaista.
Mennään. Seuraamme sormusta.
- Anna, kun katson kenkääsi. - Mitä?
- Anna, kun katson kenkääsi. - Miksi?
Koska en ole koskaan nähnyt kenenkään laittavan jalkaansa noin syvälle tuon miehen perseeseen.
- Taisin tehdä niin. - Jalkasi oli varmasti yhtä syvällä kuin Lincolnin tunnelilla on pituutta.
Tarvitsemme liikennepoliisin hoitamaan asian.
- Hyvää iltapäivää, herra. Onko teillä varaus? - Etsin pormestaria.
- Saisinko hattunne, kiitos? - Et saa. Hanki oma.
Anteeksi keskeytys, herra pormestari. Mutta on olemassa vanha amerikkalainen sanonta: -
"Kun kaduilla on verta, jonkun on mentävä vankilaan."
Edwin, voisitko poistua hetkeksi?
- Mistä tässä on kyse, etsivä? - Uskon etsivä Frazierin etsivän päätöstä asialle.
Se on hyvä sana. Päätös. Tapaus saatu päätökseen.
Tämä on Sotarikostuomioasiain toimiston numero Washingtonissa.
- Haluaisitteko olla New York Timesin etusivulla? - Se olisi hienoa.
Varmistakaa, että he kirjoittavat nimen oikein. Frazier z:lla.
- Voitte pitää kynän. - Teettekö kopioita?
Älkää viitsikö. Meidän on pidettävä oikeat rikolliset poissa kaduilta, herra.
Selvä, kiitos lounaasta.
Sotarikokset? Mihin soppaan olet järjestänyt minut tällä kertaa?
- Toitko iso-Willien. - Ja kaksoset.
Hidasta, tyttö. Otan aseeni ensin pois.
- Anteeksi. - Suokaa anteeksi.
- Mikset vain kävele ulos ovesta? - Niin teenkin.
- Kävelen ulos ovesta, sopivan hetken tultua. - Pirulainen.
Tule, kulta. Käsiraudat tulevat kylmiksi.